‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎- Te simți bine? ‎- Da.
‎- Unde e James? ‎- I se ia declarația.
‎O să fie bine.
‎Bine.
‎- Vrei ceva de băut? ‎- Nu, mersi.
‎Nu mai suport.
‎Dacă e în regulă totul, poți semna.
‎- Și pot să plec apoi? ‎- Da.
‎- Am o sentință cu suspendare. ‎- Știu.
‎Ești doar martor. Fata a recunoscut tot.
‎Am înțeles.
‎Bine.
‎Ce o să se întâmple cu Bonnie?
‎Nu știu.
‎Nu cred că e-n apele ei.
‎Și ce să faci?
‎Puțin mai mult.
‎Da.
‎O să mai avem nevoie de tine.
‎Unde te găsim?
‎Nu am o adresă stabilă.
‎Bine. Pot să las adresa iubitei tale?
‎Nu e...
‎Nu e iubita mea.
‎Dar era prietena mea.
‎- Mersi că m-ai așteptat. ‎- Da.
‎Unde e Alyssa?
‎- A plecat. ‎- Ce?
‎O găsim acasă.
‎MĂ ÎNTORC ‎(AI GRIJĂ DE JAMES)
‎Bine.
‎- Unde pleci? James! ‎- Mersi pentru haine.
‎După cele petrecute cu Bonnie ‎și întâmplările de ieri-noapte,
‎părea bizar ca Alyssa să plece.
‎Alyssa?
‎Cine ești?
‎Bună.
‎- Ești James. ‎- Da.
‎Ce, criminalul?
‎Da.
‎Rămâi înăuntru.
‎Îmi vine să te pocnesc.
‎Fă-o, dacă vrei.
‎- Ce rost are? ‎- Scuze de deranj... Alyssa e aici?
‎Nu. De ce?
‎Știi unde ar putea fi?
‎Nu. E teafără?
‎Da, e bine.
‎Cel puțin, așa speram.
‎Bine. Mersi.
‎Groaza se înfiripă discret.
‎E atât de tăcută, încât mai c-o ignori.
‎Dar se întețește.
‎Te copleșește.
‎Rațe.
‎Și n-o mai poți ignora.
‎L-ai cunoscut pe iubitul meu.
‎Oamenii trebuie pedepsiți.
‎Și crezi că n-am fost?
‎Mi-am dat seama unde-ar putea fi.
‎CU DOUĂ ORE MAI DEVREME
‎Îmi dați niște hârtie și un pix?
‎Mersi.
‎I-l puteți da femeii din anticameră?
‎- Cea trează. ‎- Sigur.
‎E simplu să simți ‎că pierzi controlul asupra vieții.
‎Oricum nu-l ai.
‎Nu poți evita situațiile.
‎Trebuie să le faci față atunci când apar.
‎Zâmbește mai des.
‎- Ce? ‎- Poate că nu se întâmplă.
‎S-a întâmplat deja. Du-te-n mă-ta!
‎- Poți să-ți strângi picioarele, te rog? ‎- Da.
‎Mersi.
‎Înainte, credeam că mă cunosc.
‎Dar, de la o vreme, ‎parcă n-am mai fost în trupul meu.
‎Poți să crezi că ai fugit de ceva.
‎Dar, de fapt, ‎ai dus mereu povara-n suflet.
‎DE VÂNZARE
‎E ca o casă bântuită.
‎Doar că eu sunt fantoma.
‎Poți să rămâi blocat într-un loc ‎și să nu-ți dai seama.
‎Dacă n-ai grijă, rămâi blocat pe vecie.
‎Ca Bonnie.
‎Alyssa?
‎James?
‎Bună.
‎Ce faci aici?
‎De ce ești udă?
‎Am fost să înot.
‎Mi-e mai bine acum.
‎Ce e?
‎Ce ai?
‎Biletul.
‎Ai lăsat un bilet.
‎Da. Am zis că mă întorc.
‎I-ai zis să aibă grijă de mine.
‎Nu pentru totdeauna.
‎Am zis c-ai de gând să faci ceva rău.
‎N-aveam de gând să fac asta.
‎Chiar n-aveam.
‎Ce plăpând pare!
‎Îmi pare rău că te-am speriat.
‎Putem să plecăm de-aici?
‎- Aici s-au cunoscut părinții tăi? ‎- Da.
‎Ce făceau? Și-o trăgeau?
‎Scuze.
‎Era un parc înainte.
‎El stătea pe-o bancă.
‎I-a spus c-o iubește.
‎Plimba ogarul bunicii ei...
‎iar eu mâncam un sandvici.
‎A fost... parcă rupt dintr-un film.
‎Frumos.
‎Nu-i nevoie s-o faci, James.
‎Ba cred că da.
‎Bine.
‎Nu se poate!
‎Ce e?
‎Nu știu când, dar tata se cam udase.
‎E ca o pastă.
‎Tot el e.
‎Poate c-ar trebui să-l torn...
‎E nașpa să fii mort, nu-i așa?
‎Da.
‎Ratezi totul.
‎Da.
‎Îmi pare rău.
‎Pentru ce?
‎Pentru că te voiam răspunsul.
‎Nu e corect.
‎Și eu m-am purtat aiurea.
‎Mor de foame.
‎Și eu.
‎Trebuia să-l fi împrăștiat aici.
‎Glumesc.
‎Cică, dacă vrei să discuți ‎despre ceva important,
‎e mai ușor să nu privești omul în ochi.
‎E mai puțin ostil sau ceva.
‎Am auzit ce-ai zis.
‎La parcul auto.
‎Ce anume?
‎Știam perfect ce.
‎Te iubesc.
‎E reciproc.
‎Ce?
‎Serios?
‎Da.
‎- Eu... ‎- Dar am nevoie de timp.
‎Bine.
‎Și de ajutor psihologic.
‎Bine.
‎Și-i datorez mamei vreo zece miare.
‎Bine.
‎Dar da.
‎- Și eu te iubesc. ‎- Nu fi moară stricată acum!
‎Subtitrarea: Laura Somandru